Mitt namn är Oliver Queen.
Efter fem år på en helvetisk ö har jag återvänt med ett enda mål:
Att rädda min stad.
Men för att lyckas får jag inte bli den mördare jag en gång var.
För att hedra min väns minne måste jag bli någon annan.
Jag måste bli något annat.
I tidigare avsnitt:
- Vem är Blood? - En politiker som vill rädda stan.
Förvånande att ni vill ses. Ni är inte folkets vän.
- Jag hoppas kunna bevisa motsatsen. - Han sa åt mig att lämna Glades.
Tommy var där på grund av min envishet.
Jag anklagade Arrow eftersom det var mitt fel att Tommy dog.
- Varför följer kvinnan efter dig? - Vi måste hitta henne.
- För att stoppa henne eller tacka? - Det beror på.
Vilken sida står hon på?
Mr Queen blir sen. Han ber så hemskt mycket om ursäkt.
Var är han?
- Där borta! - Var då?
Han knöt ihop några lösa trådar.
Jag har faktiskt direktkontakt med honom. Ett ögonblick.
- Varifrån kommer vapnen? - Tänker du döda mig?
Få det överstökat.
Dig, jag plockade två gängmedlemmar till. De var beväpnade med M4A1:or.
M4A1:or är militära vapen. Troligen stulna.
- Vi kollar upp det efter festen. - Vilken fest?
- Nu är han här. - Ursäkta att jag är sen.
Festen är för att locka investerare till ditt sjunkande företag.
Att komma sent fungerar kanske i klubbvärlden, men inte på Wall Street.
- Är det blod du har i ansiktet? - Ingen fara, det är inte hans blod.
Eller, visst är det hans. Varför ha nån annans?
Vem lärde dig att raka dig?
Vad hände? Var det den maskerade blondinen som slåss med pinnar?
- Den här gången var det skjutvapen. - Vi pratade nyss om vapen.
- Oliver. - Hej.
- Vad anser ni om vapen? - Jag har aldrig tagit i ett.
- Vapnen i Glades är utom kontroll. - Åklagaren tänker stoppa vapenvåldet.
Polisen gör nog allt de kan för att stoppa vapentransporterna till stan.
- Sa jag nåt lustigt? - De vet vem som beväpnar gängen.
- "Borgmästaren." - Dödade inte huvkopiorna honom?
Inte den riktige borgmästaren.
Gängledaren "The Mayor" tror att han ska rädda stan.
Men den platsen är väl redan tagen?
Han har bara ett mål: Att skapa kaos så att han kan styra Glades med våld.
- Du är uppenbart obeväpnad, grabben. - Ursäkta, mr Mayor.
Vi stötte på hämnaren. Han snodde våra vapen.
Vet du vem jag var före skalvet?
Ingen alls. Jag hade inget namn.
Jag var bara ännu en vekling i väntan på sparken, vräkning eller döden.
Men efter skalvet betyder jag nåt.
För den med störst vapen vinner. Därför kommer jag att styra Glades.
Hos mig finns ingen plats för veklingar.
Mr Mayor, jag ber om överseende. Grabben är min kusin.
- Jag värvade honom. - Jaså?
Hoppas att du gör din familj stoltare än vad han gjorde.
Hej.
Fråga inte hur jag mår, för jag är dödstrött på den frågan.
Hur mår du?
"Dollmaker" -historien var bara ett banalt litet trauma.
Efter skalvet och Tommy borde jag ha vant mig.
Jag har haft några själv. Man vänjer sig aldrig.
Ursäkta mig. Oliver, får jag prata med dig? Det är brådskande.
- Du får strax tillbaka honom. - Ursäkta oss.
Jag insåg just en sak. Vår maskerade vän som dyker upp vart du än går...
Tänk om vi närmat oss det på fel sätt. Hon dök upp hos åklagaren...
och på kemikaliefabriken där Dollmaker höll till.
Vem mer var på båda ställena?
Tänk om hon inte följer efter dig.
Hon följer efter Laurel.
Kan den låta starkare?
- Varför förföljer du Laurel Lance? - Jag frågar dig detsamma.
Vissa saker förändras aldrig. Du och hon, alltid och för evigt.
- Vem är du? - Vetskapen lär förändra ditt liv.
- Jag klarar det nog. - Inte den här gången.
Ollie.
Laurel kommer att döda mig.
- Sara? - Du ska få låta det sjunka in.
Flicka befaras försvunnen med Queen's Gambit
Sara Lance? Laurels syster? Inspektörens andra dotter-
- som du tog med på Gambit trots att du var ihop med Laurel.
Ursäkta, men... Är inte hon död?
Du sa att hon dog när båten sjönk. Att hon drunknade.
Du ljög.
När Gambit kapsejsade drogs Sara ner.
Det var så mörkt och kallt.
Jag trodde att hon hade drunknat.
- Ungefär ett år senare såg jag henne. - Var då, på ön? Flöt hon också iland?
- Inte precis. - Varför berättade du inte?
- Laurel och mr Lance anklagar dig. - Det var mitt fel.
- Det som hände var mitt fel. - Var har hon varit i alla år?
Diggle, jag svär. Jag var säker på att hon var död.
- Har du inga muntra historier? - Har jag förstått rätt?
Efter att inte ha drunknat tog hon sig "inte precis" iland på ön med dig-
- där du skulle se henne dö igen. Fyll gärna i luckorna.
Har inte hennes familj rätt att veta?
Det var fem år! Fem år...
då ingenting bra hände.
- Det var bäst att de inget visste. - Förtjänar de att få veta nu?
Jag måste ta hand om några saker på kontoret. Hur går det med The Mayor?
Jag har kontaktat mina militärkällor.
Jag försöker ta reda på hur han får sina illegala vapen. Jag hör av mig.
Oliver, det var en gång nån som sa till mig att hemligheter har tyngd.
Ju fler man har, desto svårare blir det att röra sig.
Du har sett hur hårt jag tränar.
Du dödade två av mina besättningsmän.
Hur många fler är ni på ön? Vilka vapen har ni?
Hittade ni gravarna?
Två saker kommer att ske: Du ska berätta allt jag vill veta-
- och sen ska jag döda dig. Eller så torterar jag dig tills du berättar.
Sen dödar jag dig.
- Dra åt helvete. - Det kan jag inte.
Vi är redan där.
Jag sa ju åt dig: Patty Shack på 5th och Brewer, bästa burgarna i stan.
Det ligger på The Mayors territorium. Hellre en dålig frukost än en kula.
Vad är det för fel? Jag vet att jag är spinkig, men jag kan äta två.
Jag sprang på en gammal pojkvän.
Jag är rädd att han ska berätta för min familj att jag är tillbaka.
- Har du släkt här? - Ja.
Min pappa är polis. Och min syster är jurist.
De måste vara väldigt stolta över sin maskerade brottsling.
- De tror att jag är död. - Coolt.
Mina tror också att jag är död. Eller så önskar de att jag aldrig hade fötts.
Varför vill du inte att de ska veta att du lever?
För att jag inte är som de minns mig.
- Pappas lilla flicka? - Långt ifrån.
Jag påminde mycket om dig.
Var det därför du räddade mig från de där killarna?
Ingen kvinna ska behöva falla offer för män.
Vi måste sluta träffas så här. Vad ska din flickvän tro, Johnny?
- Lyla, jag kryssar i singelrutan nu. - Tråkigt att höra. Vad hände?
En annan man kom emellan. Deadshot.
Det börjar bli en dålig ovana att låta honom förstöra ditt liv.
- Hört nåt om vapnen? - En låda M4A1:or...
- ... försvann från Camp Kirby. - Jag vet nog vart.
Varje låda har GPS för att kunna spåras.
Jag försökte men fick ingen mottagning. Den har nog avaktiverats.
- Tack, Lyla. - Vad har du för intresse av det här?
Vi försökte bringa ordning i ett Afghanistan-
- härjat av krigsherrar med vapen.
Borde vi anstränga oss mindre för våra egna städer? Tack än en gång.
Johnny, numera kryssar jag också i singelrutan.
Mr Blood, ni har träffat ms Rochev. Hon är min...
- Överordnade. - Partner.
Bjöd ni hit mig för att diskutera jobbtitlar?
- Vi har hamnat på kant flera gånger. - Det tycks vara er superkraft.
Jag blev inspirerad av vad ni sa om vapenvåldet i Glades.
- Jag fick en idé som kan hjälpa till. - Ännu en fest på er herrgård?
Jag vill sponsra ett utbytesprogram. Pengar mot vapen.
- Alla vinner. - Särskilt ni.
Ni försöker rädda ert skamfilade namn genom att rensa Glades på vapen.
Ni får pengarna. Jag vill inte att min familjs namn blandas in.
Mr Queen, får jag tala med er?
Låt mig tänka på saken.
- Vi ska inte sponsra programmet. - Jag vet. Jag ska.
Med vilka pengar? Din fest kostade 50000 dollar, och ingen investerade.
Jag godkänner inte fler utgifter bara för att du ska kunna låtsas vara VD.
Som du vill. Jag betalar det själv.
Dina tillgångar är inte desamma som förr. Inte företagets heller.
Jag skulle gärna göra stan säkrare, men Queen Consolidated går före.
Det bör det göra för dig också.
- Jag tänkte beställa käk. Vill du ha? - Tack för erbjudandet, men...
Jag har käkat hämtmat hela veckan. Jag behöver nåt på en tallrik. Du med.
Det är lätt att låta jobbet ta över ens liv.
Jag får påminna mig om att gå till gymmet, se en film eller äta gott.
Det låter farligt likt att faktiskt ha ett liv.
Du, då? Du lever väl inte bara för jobbet?
- Jag är som bäst när jag jobbar. - Och när du inte gör det?
Henne vill du inte träffa. Hon är inget vidare sällskap.
Jag är villig att ta risken.
Ursäkta mig, jag kom just ihåg en sak. Jag måste gå.
- Förlåt, jag menade inte att... - Det är ingen fara.
Men jag måste gå.
- God natt. - God natt.
Skit också...
- Körkort och registreringsbevis. - Är det nåt problem?
Har ni druckit nåt ikväll?
Jag heter Laurel Lance. Jag är biträdande distriktsåklagare.
Ms Lance, jag måste be er stiga ur bilen.
- Jag behöver lite goda nyheter. - De dåliga först.
På nåt vis kom The Mayor över en låda militära vapen från Camp Kirby.
- Och de goda nyheterna? - Behöll han lådan kan vi hitta honom.
Det här är samma spårningssystem som armén har på alla vapenlådor.
En signal kan skickas ut som aktiverar sändaren.
Han stängde av sin. Signalen returneras inte.
- Kallar ni det goda nyheter? - Okej, vad sägs om det här?
Gissa vilket företag som designade systemet? En ledtråd:
- Deras VD kommer alltid försent. - Tjusigt.
Jag tog fram ritningarna och hittade en brist.
Den kan ta emot en subvåg även om den har avaktiverats.
The Mayor stängde av den. Vi kan sätta på den igen.
Ni beställde visst en låda stulna vapen, mr Queen.
Hade du inte avaktiverat sändaren?
- Vapnen är säkrade. - Och The Mayor?
Han sitter fortfarande kvar.
- Tack för förvarningen, Daily. - Bara så att du vet...
- Hon blåste 0,6 över gränsen. - Tack.
- Han hade inte behövt kalla på dig. - Nej. Men turligt nog gjorde han det.
Du kunde ha mist jobbet eller livet eller dödat nån.
Jag tog nåt glas för mycket till middagen. Det var en olyckshändelse.
- Ja, olyckor händer ju... - Vad är det där för tonläge?
Vi två... Du har fått mycket från mig. Du kanske fick det här också.
Jämför du ett misstag med dina alkoholproblem?
- Är det bara ett misstag, då? - Jag vet inte om du har märkt det...
men jag har haft det lite tufft på sistone.
Jag blev kidnappad och nästan mördad av en psykopat, och min pojkvän dog.
Du kan väl ge mig lite svängrum.
Jag önskar att folk inte hade gett mig det när jag började få det tufft.
- Lämna bilen här, jag skjutsar dig. - Jag tar en taxi.
Laurel!
- Berättade du för dem att jag lever? - Nej.
Sara.
- Jag såg dig dö. - Det var inte första gången.
Jag trodde att du också var död. Vad hände med Slade?
- Var har du varit? - Överallt.
- Det är inget svar. - Det är det enda du får.
För ungefär ett år sen började jag höra talas om Starling Citys hämnare.
Mannen i den gröna huvan. Jag visste att det var du.
- Var lärde du dig slåss så där? - Jag träffade några tuffingar.
Jag tänkte att jag också borde tuffa till mig.
Varför kom du tillbaka?
Jordskalvet.
Du ville se att din familj mådde bra.
Men du är fortfarande kvar och vakar över dem.
Du skyddar dem. Kom du hit för att se till att jag inte berättar för dem-
- eller för att du hoppades att jag hade gjort det?
Jag kör iväg dem.
- Mr Lance? - Hej.
Kan jag hjälpa er med nåt?
Jag är här angående min dotter.
- Laurel. - Mår hon bra?
Nej, det gör hon inte. Hon blev stoppad för rattfylla igår kväll.
Jag försökte prata med henne men hon lyssnade inte.
Jag träffade henne häromkvällen. Hon verkade inte vara sig själv.
Nej, jag vet. Hon verkar vara jag.
Du kanske inte vet det, men när du och Sara försvann-
- så började jag dricka rätt hårt. Jag vet att ni två är vänner.
Och hon behöver en vän.
- Du kanske kan prata med henne. - Javisst.
Då så...
- Mr Lance. - Ja.
Jag försöker gärna prata med Laurel.
Tack.
Varför gör de det här?
De tvingar oss alla att göra det.
Det ska visst visa prochnost.
Det är ryska för "styrka".
Gjorde de det för att se om jag är stark?
De gör det för att se om du överlever. Livet...
är inget för de svaga.
- Oliver. - Hej.
- Vad gör du här? Är allt som det ska? - Jag vet inte. Är allt som det ska?
Du skojar. Gick pappa till dig?
Han har förbannat dig i sex års tid och nu är ni skvallerkompisar.
- Han är orolig för dig. - Perfekt.
En nykter alkoholist och en före detta partykille talar om hur jag ska leva.
- Ser du inte hyckleriet i det? - Jag ser att nån vi bryr oss om...
har det tufft.
Hur många gånger fick jag släpa ut pappa från barer och köra hem honom?
Det är han som har problem. Inte jag.
Att han inte kan handskas med sitt innebär inte att mitt liv havererar.
Berätta gärna det för honom under ert nästa samtal.
Sömnad är inte din starkaste sida.
Nu kan vi prata.
I två år har jag och min besättning letat efter gravplatsen.
Hittade ni gravarna?
Var liken avvikande?
Var benen vanskapta?
Det här är rätt ö.
Vi har fått en Colt 1911, en Jennings.32:a-
- samt en K-Frame-revolver.
- 250 dollar för allihop. - Behåll pengarna.
- Vill jag ens veta varifrån de kom? - De är från förr i tiden.
Det är slut på både kriminalitet och hjälteliv.
Nu är jag bara Roy Harper, diskplockare och pojkvän.
Hörru, modellen!
- Har du inget hyfs? - Sin, det här är Thea. Thea, Sin.
Thea Queen? Hänger du med kungligheter?
- Salladsgaffeln är den lilla. - Kul att ses igen.
Vet hon att du är hämnarens springpojke?
- Trevligt att träffas, Ers Höghet. - Detsamma.
- Hur känner du henne? - Från trakten.
Du dyker inte upp när du ska-
- och när du lovar att inte göra det så står du här.
- Går det bra? - Över 200 vapen på bara tre timmar.
- Försök att inte se så glad ut. - Jag har mycket att tänka på.
Mitt jobb är att hjälpa folket i den här stan med deras problem.
Två personer som är väldigt viktiga för mig går igenom en svår period.
De är faktiskt systrar. Ingen av dem gör det lätt för mig att hjälpa dem.
Förr eller senare går vi alla igenom en skärseld.
Jag gissar att din var den där ön.
De flesta tror att det är två sorters människor som går igenom dem.
De som blir starkare av erfarenheten och överlever den, och de som dör.
Men det finns en tredje sort: De som lär sig älska elden.
De stannar i sin skärseld eftersom smärtan är allt de känner till.
Därför måste jag hjälpa stan innan den vänjer sig vid att leva så här.
Livet är inget för de svaga.
- En gammal vän sa det till mig. - En förnuftig vän.
Gott folk, detta är The Mayor. Den här tillställningen saknar tillstånd.
Det som händer i Glades händer bara om jag tillåter det.
Du styr inte den här stadsdelen! Du för inte folkets talan!
Inte du heller. Inte nu längre.
Hur mår ni? Blev ni träffade?
- Sin, allt väl? - Bara fint.
Hämta hjälp! Skynda dig!
Skottlossningen utfördes av gängledaren "The Mayor" -
- som hittills aldrig har visat sig offentligt. Känsliga tittare varnas.
- Den fegisen visade sig till slut. - Fåfängan kommer att stå honom dyrt.
Jag "lånade" FBI: s ansiktsigenkänningsprogram.
En träff på Xavier Reed.
- Har han tjänstgjort i militären? - Ingen militär historia.
- Släktingar? - Ut och in på fosterhem hela livet.
Vänta lite... 1996 bodde han tre år hos en fosterfamilj och deras son.
Ezra Barnes. Han gjorde tre vändor i Irak men är i USA nu.
20 dollar på att han var stationerad på Camp Kirby.
The Mayors fosterbror tillhör en konvoj som fraktar SCAR 16:
Konvojen passerar Starling ikväll.
FN SCAR 16 är militära automatkarbiner med granatkastare.
Om han får tag på dem är det kört.
Det får han inte.
Kulan penetrerade buken framifrån. Vi avlägsnade de flesta fragmenten.
Vi vet mer om några timmar.
Jag hänger kvar, om hon skulle vakna.
Är det okej om jag stannar med dig?
Du räddade hennes liv, Roy.
Du kan visst inte sluta vara hjälte.
Jag vill se hur du sköter dig i en riktig fajt.
Bra, jag var sugen på en fajt.
De är med mig.
Det var inte han.
Du är färdig med armén nu.
Du och jag ska äga den här stan.
Låt se vad den här rackaren kan göra.
Lasta på vapnen nu!
Bakom dig.
Gammaldags vapen, schyst. Men kan dina pilar göra så här?
Kom igen, var är du?
- Du skadade min vän. - Släpp honom.
- Man räddar inte stan med förlåtelse. - Du behöver inte förlåta honom.
Men du måste låta honom leva.
Din slyna. Jag visste att du inte hade det i dig.
Jag gillar verkligen inte det ordet.
Demonstrationerna mot byggandet av STAR Labs partikelaccelerator-
- har nått nya höjder med ytterligare fem gripanden.
Övriga nyheter: Vapenutbytet i Glades fick in över 800 vapen.
Men det är fortfarande ett mysterium vem som finansierade evenemanget.
En ensam man kan tydligen förändra världen.
- Det överlåter jag åt er, ledamoten. - Jag lever bara tack vare dig. Tack.
- Jag reagerade bara instinktivt. - Inte instinkt. Det var styrka.
Jag har sett skyltarna och graffitin: "Blood som borgmästare."
Nu när The Mayor sitter i fängelse borde du kanske ställa upp.
Det finns fler än ett sätt att rädda en stad.
- Mr Harper? - Är det nåt fel? Hur mår hon?
Hej.
Du räddade mitt liv.
Jag antar att jag måste bevara din hemlighet nu.
Du vet väl att du dejtar en idiot?
- Min första och sista tanke dagligen. - Skit också...
Jag gillar henne.
Din vän... Jag tog hand om hennes sjukhusräkning.
Tack.
- Jag vill inte att Thea ska se mig. - Vad är din plan, Sara?
För just nu flänger du bara runt på hustaken-
- och vakar över din familj som nåt spöke.
Vi är spöken båda två. Vi dog på den där ön.
Nej, det gjorde vi inte. Vi överlevde båda två.
Och...
Jag vet att du har levt med smärtan så länge att den nog känns normal nu.
Men du kan släppa den och komma hem.
Jordskalvet förde dig hit, men din familj fick dig att stanna.
Du måste berätta för dem, Sara.
De behöver dig.
Du sa åt dem att jag dog på Gambit. Om de får veta sanningen...
Skulle de aldrig prata med mig igen.
Inte nån av dem.
Men det skulle vara värt det.
Min dotter har hamnat i trubbel. Hon har gått igenom hemska saker.
Och istället för att ta itu med dem så flyr hon från dem.
Hon förlorar sig själv i jobbet, och kanske i nåt ännu värre.
Hon är min dotter. Jag vill att hon ska må bra, och jag vill skydda henne.
Men som vi brukar säga på våra möten: Mer kommer att avslöjas.
Dina dagar av skrik har bara börjat.
Hur...?
Vad i helvete är det här? Det här är inte polisstationen.
Hej, broder. Är du redo att tjänstgöra?
Varför bär du den där masken?
Den här staden är fjättrad och jag ska befria den.
Men för att göra det behöver jag en armé.
- Vad är det i den där? - Ett mirakel.
Ta bort det där! Bort med den där skiten!
Är du redo att tjänstgöra?
Hämta en till.
Ja, broder Blood.
[Swedish]